Да отдадем чест на известните мъже...
и на бащите, които ни отгледаха.
Всички тези мъже
бяха почитани от поколението им
и бяха славни в дните си.
Тук сме днес за да благодарим
за живота на Харолд Ейбрахамс
Да почетем легендата.
Сега сме останали само двама -
младият Обри Монтагю
и аз -
които могат да затворят очите си
и да си спомнят тези млади мъже
с надежда в сърцата ни
и с крила на петите ни.
ОГНЕНИ КОЛЕСНИЦИ
Карлтън Хотел, Броудстеърс, Кент.
28-и юни, 1924 г.
Скъпа мамо, ужасно съжалявам за настинката ти и общото неразположение.
Ние също имаме лошо време тук.
Благодаря за писмата ти. Съжалявам, че ти и татко сте разочаровани
че позволявам на Олимпийските Игри да пречат на набързо написаните ми писма.
Но ако вие сте на моята възраст и имате шанс да спечелите Световния Шампионат в Париж,
и вие щяхте да бъдете също толкова глупави колкото съм и аз.
Между другото, ужасно мило е от страна на татко да ме финансира тук, въпреки малоумието ми.
Страхотна проява на солидарност. Повечето от момчетата успяха вече да посърнат.
Крикет, Монтагю, в балната зала. - Сега!
Няма топка!
Хайде, Обри!
Хаузат! - Няма аут.
Как така няма аут? Можеше да се чуе чак в гадния Борнмауф!
Хайде, Лидъл, мой ред е. - Не съм я докосвал.
Чухте свистенето от китката ми. - Видях проклетото нещо да се отправя! Анди!
За мен не е забавно.
Той е вън, казвам ти. Всички сте глухи и отвратително слепи.
Обри, моля те, за Бога!
Не е честно!
Добре.
Харолд е тук. Напрегнат както винаги.
Точно както беше и през първия ни ден в Кеймбридж.
Спомням си че споделихме едно такси тогава.
Ще взема тези.
Ще се видим вътре, Обри. - Добре.
Благодаря.
Име, моля. - Ние сме нови.
Това виждам младежи. Как се казвате?
Ейбрахамс, Х. М.
Най-отгоре в списъка. Рептън. Този ли е? - Този е. Напуснах преди година.
Карали сте самостоятелно? Франция? - Не. Присъединих се твърде късно.
Лош късмет момко.
Много мъртъвци биха желали да го споделят.
За това сте прав, синко.
Добре дошли в Кийз.
Подпишете тук. - Благодаря.
Минавате през двора, горния десен ъгъл, нагоре по стълбите.
Благодаря.
Между другото как се казвате?
Роджърс, главен портиер, а това е г-н Ратклиф, помощника ми.
Добре, г-н Роджърс, Ратклиф,
аз престанах да съм "младеж" когато... се застанах пред Кралската комисия.
Ясно ли е? - Да... г-н Ейбрахамс.
Напълно ясно. - Благодаря ви.
Ще съм ви задължен ако го запомните.
Ще се видим по-късно. - Чудесно.
Какво изучава твоят приятел, синко?
Законът на казармата?
Не знам.
Едно е сигурно.
С име като Ейбрахамс той няма да участва в църковния хор, нали?
Име? - Монтагю.
Как? - Монтагю.
Взимам списъка от войната
и погледа ми се спуска по него.
Име след име, които не мога да прочета
и които ние, по-старите от вас,
не могат да чуят без да се развълнуват.
Имена, които ще бъдат само имена за вас,
новите колежани.
Но които на нас припомнят лица след лица,
пълни с чест и доброта,
ревност и жизненост,
и интелектуален заряд.
Цветът на едно поколение,
славата на Англия,
и те умряха за Англия
и за всичко на което държи Англия.
А сега поради трагична предопределеност техните мечти станаха ваши.
Нека ви призова. Вгледайте се в себе си.
Нека всеки от вас открие
къде са истинските му шансове за величие.
В тяхно име,
в името на колежа ви и на страната ви, сграбчете този шанс.
Радвайте му се.
и нека никаква сила или убеждение да не ви попречат в това начинание.
Четвъртък, 10 октомври, 1919 г.
Първият ми ден в Кеймбридж бе завършен от
разкошна вечеря.
Директорът ни изнесе трогателна реч
и сега нетърпеливо чакам началото на семестъра.
Ръгби клуб, голф общество, тенис,
клуб по скуош, флора и фауна, филателия.
Само това ли е? Ти си безделник!
Трябва да поработя известно време. - Опитай гледане на птици. Може да си вземеш книга.
Как мога да ги гледам ако чета?
На бойното поле
Те борят се с врага заедно.
Там всеки син
Готов е да се бори или да падне
Врагът на един, е враг на всички
Ейбрахамс, Х. М. - Можеш ли да пееш като тенор?
В страхотна нужда сме за тенори. - Само ако ме измъчвате.
Обри. Пееш, нали? - В училищния хор, само това е.
А ти Стелърд?
Изхвърлиха ме от "Пейте, пейте Рози".
Съжалявам, не може всички да сме надарени.
Ако всеки е някой
Тогава никой не е никой
Запиши тук и моя приятел. - Готови.
Чудесно! Репетициите започват понеделник.
Като момче бях алт. - Чудесно! Ще бъдеш Кралицата на чудесата.
Къде беше когато страната ти се нуждаеше от теб?
Имаме задължение, тържествено задължение...
Когато момчетата са далеч
Те мечтаят за вкъщи
Радвам се че си тук, Стелърд.
Добрите мъже на средни разстояния не растат по дърветата.
Не мога да гарантирам за тези времена
измерени с училищния часовник, поне повечето от тях
Секунда повече или по-малко достатъчно са точни за мен.
Да сте се сблъсквали с един приятел на име Ейбрахамс? Ейбрахамс, Х. М.?
Той е заявил предизвикателство за спринта на колежа.
Какво толкова особено има в това?
През последните 700 години, никой не го е правил.
Наистина, а ти какво ще правиш?
Точно така, приятели, благодаря ви! Благодаря ви.
Нека се знае че Х. М. Ейбрахамс от Гонвил и Кийз
е отправил официално предизвикателство за спринта на колежа.
Покажи им, Харолд!
За тези които не са запознати с правилата
Предизвикващият ще се опита да обиколи двора
от и до мястото под часовника
за времето нужно на часовника да удари пладне.
Разстояние традиционно признато за 188 крачки.
Ей, Ейбрахамс, какво си си поставил на краката? Ракети?
Предизвикателството ще започне при...
Ейбрахамс, нямаш никакъв шанс. - Направи го за Израел!
Предизвикателството започва при първия удар.
Предизвикващият трябва да завърши преди 12-ия удар.
Хайде, Ейбрахамс, самохвалко!
Предизвикващият ще се приготви ли?
Този Ейбрахамс. Какво знаеш за него?
Момче от Рептън.
Евреин.
Баща му е финансист в града. - Финансист?
Това какво значи, се чудя?
Предполагам, че дава назаем парите си.
Точно.
А какво казват за сина?
Академично надежден, арогантен.
Отбраняващ се до степен на свадливост.
Каквито са всички те.
И все пак притежаващ силно чувство за дълг и лоялност.
Не се ли говори че може да бяга?
Като вятъра.
Господа бихте ли се отдръпнали? Настрана от пътя.
Благодаря ви.
Г-н Ейбрахамс, позицията ви.
Поради липсата на друг предизвикващ
г-н Ейбрахамс ще бяга сам.
Не е така, г-н Стартър.
Име и колеж, ако обичате.
Линдзи. Състезавам се от името на приятел тук.
Предизвикваме от името на Рептън, Итън и Кийз.
Не знаех че бягаш. - Нито пък аз че ти.
Няколко приятели току що ми казаха за това. Реших да намина и да ти дам тласък.
Очарован съм. - И аз.
Успех.
Господа, при означенията, ако обичате.
Запомнете, при първия звън на 12 часа.
Хайде!
Осем!
Девет!
Десет!
Единадесет! - Хайде, Харолд!
И двамата ли се справиха?
Не мисля.
Младия Линдзи бе победен от евреин. - Жалко.
Добре, някой успя. И то от Кийз! Много трябва да се гордееш.
Първият от седем столетия.
Може би те наистина са избран Божий народ, в крайна сметка.
Съмнявам се че има някой бързоног в кралството.
По местата.
Готови.
Той може би е най-добрият ти приятел, Санди, но той е и най-добрият ми брат.
Аз мисля за него а не за благословеният ти атлетичен отбор.
Сърцето му е настроено да последва татко в мисията.
Не мислиш ли че е достатъчно зает и без да участва в надбягване?
Той е бърз, Джени. Трябва да го видиш с топка в ръцете.
Виждала съм го с Библия в ръцете.
И знам кое е най-важното.
Не можеш да не му дадеш този шанс.
Нека последва тази посока, казвам ти...
Не ми приказвай, Санди, не искам и да чуя.
Ерик е специален за мен. Скъпоценен.
Не искам делото му да се провали с тази работа с тичането, чуваш ли?
Ето те и теб. Добре се справи.
Знаете, дами и господа,
че една от компенсациите при достигането на определена известност,
даже ако само си играч на ръгби,
е че от време на време ви молят да раздавате разни неща.
Често казват, че раздаването побеждава получаването.
Нека ви кажа -
изражението на удоволствие на лицата на тези момчета
струваше многократно повече от купите събиращи прах на тезгяха ми в Единбург.
Когато бяхме в Китай, баща ми тук
винаги изпадаше в носталгия за дома си в долината.
Но за мен роден на изток,
като братята ми и сестра ми тук,
страдах от естествена недоверчивост.
Но вглеждайки се в мен сега -
израстъка на хълмовете,
виждам че той бе прав.
Това е много важно за мен.
Благодаря ви, че ни приветствате вкъщи.
и ви благодаря,
че ми напомнихте че съм, и ще бъда докато дишам
шотландец.
Г-н Провъст, сър.
Преди да позволите на Ерик да тръгне...
Не е ли истина, че главното събитие на събирането все още предстои?
Откритият шампионат на 200 ярда.
Това е последното събитие на това събиране, по традиция.
Не мислите ли, че ако успеем да му намерим екип
ще можем да убедим най-добрият бегач на Шотландия да ни покаже на какво е способен.
Какво ще кажеш, Ерик?
По местата!
Готови!
Не ти ли казах, Ерик? Не ти ли казах?
Със сигурност малко либералност няма да навреди.
Сенди, Божието царство не е демокрация.
Господ никога не преизбира.
Няма място за обсъждане, няма място за разискване
относно кой път да поемем.
Единият е правилен, другия погрешен,
има един абсолютен господар.
Диктатор, имаш предвид. - Ами да, но добър, любящ диктатор.
Дотук с свободата на волята.
Все още имаш избор, Сенди.
Никой не те насилва да го последваш.
Не знаеш ли какъв ден е днес? - Ахъ.
Кажи ми, тогава. - Неделя.
Неделя не е ден за игра на футбол, нали?
Не.
Ставаш ли рано сутрин? - Мама ме вдига в седем.
Тогава ще играем. Става ли?
Г-н Лидъл, става ли и татко да дойде?
Разбира се. Доведи цялото си семейство.
Ще ви дам 5 гола преднина.
Трябва да хващаш влак в девет.
Има предостатъчно време.
Нима искаш детето да расте считайки Господ за разваляч на игрите.
Ако може, искам да предложа тост.
за семейство Лидъл
които имам щастието да наричам приятели.
Преподобния Дж. Д., г-жа Л., младия Ърнест.
Приятно пътуване и безопасно завръщане в Китай.
Нека годините пред вас да са щастливи и удовлетворяващи.
Тези които остават, нека Бог да ги пази,
вдъхновява
и води към слава.
Благодаря, Сенди. Това бе много мило.
Разчитам на вас да ги пазите от пакости.
Това желая, г-жо Л. Ако съгрешат ще изпратя картичка с подробности.
Всичко ще прочетете преди да можете да изречете "Марко Поло".
Ще ти струва цяло състояние да купуваш марки.
Не се тревожи. Ще пазя инвестициите си.
Ще ви управлявам с желязна тояга.
Ще трябва да внимаваме.
Ти си много щастлив, млад човек, Ерик.
Горд притежател на много дарби.
И твое свещено задължение е да ги използваш за добро.
Татко е прав. Бягай както знаем, че можеш, силен и истинен.
Мисията не може нищо друго освен да спечели от успеха ти.
Това от което се нуждаем е мускулест християнин
за да накара другите да ни забележат.
Колко си добър, Ерик?
Сенди смята че той ще бяга за Шотландия преди края на месеца.
И, тогава... само небето ще е граница.
Което значи?
Олимпийските Игри, може би?
Ерик, можеш да славиш Господа като белиш картофи
ако го правиш със съвършенство.
Не прави компромиси. Компромисът е езикът на дявола.
Бягай за Божието име
и остави света да стои и да се чуди.
Осланяй се и милостта Му ще ти помага
Уповавай и душата ти ще докаже
че Христос е нейния живот и Христос е нейната любов
Състезавай се доброто състезание
чрез Божията благодат
Повдигни очи,
И търси лицето Му
Животът с пътищата си лежи пред нас
Известният ЕРИК ЛИДЪЛ ще говори в 6 часа вечерта
Дошли сте днес да видите състезание,
да видите някой да спечели.
Така стана че това съм аз.
Но искам да направите нещо повече от това просто да гледате състезание.
Искам да участвате в него.
Искам да сравня вярата с бягане в състезание.
Трудно е,
изисква концентрация на волята,
енергията на душата.
Изпитваш въодушевление
когато победителя разкъса лентата,
особено ако си заложил на него.
Колко ще трае това, обаче?
Връщаш се вкъщи. Вечерята може би е загоряла.
Може би не си получил работа.
Така, че кой съм аз, че да ви казвам в какво да вярвате,
да имате вяра, сблъсквайки с реалностите на живота?
Бих искал да ви дам нещо по-трайно
но мога само да ви посоча пътя.
Нямам формула за спечелване на състезанието.
Всеки тича по нейния
или неговия си начин.
И откъде идва силата да завършиш състезанието?
Отвътре.
Исус каза,
"Ето, Божието царство е във вас. "
"Ако ме потърсите с цялото си сърце, "
" ще ме намерите. "
Ако се предадете
на Христовата любов,
така ще можете да бягате в правилното състезание.
Здравейте. Благодаря че дойдохте.
Това е болка,
безпомощност
и гняв.
Чувстваш се унизен.
Понякога си казвам "Стига, въобразяваш си всичко това."
Тогава пак улавям този поглед,
улавям го накрая на някоя забележка.
Чувствам студенина при ръкостискане.
Това е баща ми.
Литовски евреин.
Той е чужденец.
Чужд е като някой от Франкфурт. - Истински евреин!
Обичам го и обожавам.
Той боготвори тази страна.
От нищо е направил каквото смята, че е
нужно за да станат синовете му истински англичани.
Брат ми е доктор.
Водещ в областта си.
Кой точно? - Този с къдриците на гърба.
Той не се стремеше към нищо.
И ето ме мен.
Градящ професия в най-добрия университет по тези места.
Старецът, обаче, забрави нещо.
Че неговата Англия е християнска
и англо-саксонска.
И такива са коридорите й на властта.
И тези, които крачат по тях ги пазят ревностно и жлъчно.
Прав си да учиш право. Роден си адвокат.
Рядко етническо превъзходство, нарича се дарбата да дърдориш.
И сега какво? Ще се смееш и понасяш?
Не, Обри.
Ще ги поставя на колене всички,
един по един.
И ще ги задмина всички.
" Англия маха за поздрав по време на спринта. "
от специалният ни кореспондент.
" Пълно изчистване за Кейбриджска звезда. "
" Хет трикът на Ейбрахамс. "
от специалният ни кореспондент.
Браво!
Браво, Харолд!
Г-н Мусабини, предполагам.
Казвам се Кеди. Полковник Джон Кеди.
Аз съм... - Президентът на Шотландските Три "А"-та.
Знам и се радвам да се запозная с вас, сър.
Как е кракът? - Добре.
Гадно падане.
Беше удоволствие за мен. Успех.
Тук сте добре дошъл, разбира се.
Тук обаче имаме стриктен аматьорски закон.
Полковник, не се тревожете.
Тук само наблюдавам, това е.
Е, добре. Бях сигурен, че ще проявите разбиране.
Добре, на бой!
Надявам се да харесате игрите.
Игри? Сигурно се шегувате.
Виждал съм по-добре организирани гуляи.
Напред, Шотландия!
Господа, по местата!
Пригответе се.
Ставай момко, ставай!
Никога няма да успее.
Не вярваш ли, още не се е отказал.
Давай, Ерик!
Отдръпнете се! Дайте му въздух!
Добра работа, Ерик, сине. Добра.
Ще се оправи само след минутка. Ще отида да му взема дрехите.
Добре се грижи за това момче от вашите, г-н МакГрат,
защото ако го загубиш никога няма да намериш друг като него.
Не е най-приятният четвърт финал който някога съм виждал, г-н Лидъл.
Но със сигурност най-смелият.
Вдигнете го. Хайде, внимателно.
Поддържай го.
Г-н Мусабини.
Г-н Ейбрахамс?
И така, пропътувал сте 300 мили само за да ме видите?
Вас и Лидъл
Чух че двамата сте най-добрите.
А какво мислите сега?
Ерик Лидъл?
Никога не съм виждал такова бягане такова посвещение от бегач.
Тича като диво животно.
Разколебава ме.
Така и трябва да бъде.
Той направо обръща всичко в мен.
Искам да ми помогнете да го победя.
Кажете ми, г-н Ейбрахамс, женен ли сте?
Не. Защо?
Ами,
когато точното момиче се появи
как ще се чувствате ако то първо ви предложи?
Виждате ли, г-н Ейбрахамс,
както при невястата,
така и треньорът пръв трябва да предложи.
Г-н Мусабини
Мога да тичам бързо.
С ваша помощ, мисля, бих могъл да тичам още по-бързо.
Може би по-бързо от който и да е друг някога тичал.
Искам този Олимпийски медал.
Сега, го виждам
как ме чака.
Но не мога да го получа сам.
Виж, ние имаме една стара поговорка в моята игра, синко.
Не можеш да посееш това което Господ е изоставил.
Така че остави на мен.
Ще те гледам, ще те наблюдавам. И ако мисля че мога да помогна -
ако видя голямата награда чакаща там -
повярвай ми, няма да губя време.
Когато се срещнем,
аз ще бъда този, който ще моли.
Значи ще ме наблюдавате?
Синко, ако си достатъчно добър...
ще те изстискам капка по капка.
Благодаря ви.
Не ти ли казах? Не е ли сладка? - Страхотна е.
Браво!
Мисля че нещата вървят доста добре.
Никога не съм виждал подобно нещо, но ми е приятно.
Ами ти, Дж. Б.? - Самият аз съм правил по-добри представления.
Спомняш ли си ги, импровизираните? - Не!
Значи каменното сърце омекна най-после.
Ейбрахамс е пленен, казваш? - Пленен? Той си е загубил ума.
Няма да послуша разума. - Горкия момък е влюбен!
Той току що я видя. Аз я обожавам от години.
Между другото, къде е той? - Излезна да я покани на вечеря.
Наистина? - В антракта?!
Благодаря! За мен ли е? Взимам го. - А, Харолд.
Прекрасно.
Е?
Е, какво? - Говори ли с нея?
Да.
Ще дойде ли? - Да.
На вечеря? - Да.
Нейния малък брат е луд по атлетиката. Само за мен говорел!
Монти, по-добре вземи чашата ми. Имам ужасното чувство, че ще се нуждаеш от нея.
Съжалявам, Монти.
Да, благодаря ви много, сър.
Да, разбира се господине.
Добър вечер, госпожице Гордън!
Триумф, чувам.
Кой е този приятел там?
Музикален критик от Стар.
Отегчителен стар подмазвач, наистина. - Той явно доста е харесал представлението.
Не мисля така.
Те винаги го казват. Отровата запазват за пресата.
По малко и за тази вечер, мисля. - Какво? Ти бе чудесна!
Благодаря.
Една от малките ми прислужници бе отишла и забременяла с гондолиер.
Трябваше да я бутнем втора тази вечер. Триото...
Обичайното ви, г-це Гордън? - Благодаря ти, Тофи.
А вие, сър.
Благодаря ви.
Това е г-н Ейбрахамс. Много известен бегач.
Той опитва специалитета ви за първи път тази вечер.
Надявам се че ще му се насладите, сър. - Сигурен съм.
Ами, давайте тогава.
Той е тайна рецепта на Тофи.
нещо като коктейл дю мезон
така че най-добре е да го харесате.
Отлично. - Ето, Тофи!
Спечели си приятел до живот.
Любимото ми, моля.
За двама. - С удоволствие.
Какво поръчах?
Изненада.
Наздраве. - Наздраве.
Е... великият Харолд Ейбрахамс.
Брат ми безумно ще завижда.
Моят също.
Не изглеждаш много безскрупулен.
А трябва ли?
Според брат ми. Тим казва, че затова винаги печелиш.
Защо бягане? - Защо пеене?
Това е работата ми.
Не, това е глупаво. Правя го защото го обичам.
Обичаш ли да бягаш?
По-скоро съм зависим. Това е вътрешна принуда. Оръжие.
Срещу какво? - Да бъда евреин, предполагам.
Не говориш сериозно.
А ти не си еврейка.
Иначе нямаше да питаш.
Глупости!
Хората не ги интересува.
Както и да е, това че си евреин не ти е навредило.
Аз съм това, което наричам полу-обезправен.
Това звучи учено. Какво значи?
Това значи, че ме водят до водата но не ми дават да пия.
Ти си забавен особняк, г-н Харолд Ейбрахамс.
Забавен...
но очарователен.
Ще се спра на очарователен.
Животът не е толкова мрачен, нали?
Не и тази вечер.
Толкова си прекрасна.
Като теб.
"Le pied de porc anglais", Мадам.
Свински крака.
О, Боже!
Влакът пристигащ на втори перон
е Летящият Шотландец от Абърдийн.
7.30, г-н Лидъл.! 7.30 на секундата.
Ето ви и вас, сър. Горещ чай и препечен хляб.
Чудесно.
Добре ли спахте? - Като труп.
Тъй. Трябва да сте с прояснено съзнание.
Далеч съм от това.
Пристигнахме ли? - Да, сър. Току що спряхме. Кингс Крос.
О, ето и вестник със снимката ви.
С големи очаквания от всякъде.
Наистина ли?
Ето. - Много съм ви задължен, сър.
Не бързайте, имате един час преди да ви изритат оттук.
И успех този следобед. - Благодаря ти.
Хайде, сър. Събудете се. Кингс Крос.
Тъй, г-н Ейбрахамс. Ето го и шотландеца.
Г-н Ейбрахамс?
Г-н Лидъл.
Искам да ви пожелая успех.
Благодаря. И нека най-добрият да спечели.
По местата.
Готови.
Невероятно.
Харолд.
Това е пълен абсурд.
Изгуби състезание, не роднина. Никой не е умрял.
За Бога, излез от това, Харолд. Държиш се като дете.
Загубих. - Знам!
Бях там, помниш ли? Гледах.
Беше чудесно.
Ти беше чудесен.
Той бе по-чудесен, това е всичко.
В този ден, най-добрият спечели.
Трябваше да го наглеждам.
Това е нещо абсолютно фундаментално. Никога не гледай.
Той бе напред. Нищо не можеше да направиш. Той спечели честно и почтено.
Така е, Ейбрахамс.
Ако не можеш да понесеш поражение, за най-добрите е.
Не тичам за да понасям поражения.
Тичам за да побеждавам.
Ако не мога да побеждавам няма да тичам.
Ако не тичаш няма да побеждаваш.
Потърси ме когато си изясниш нещата.
Сибил...
Не си отивай.
Просто не знам какво да правя.
Опитай се да пораснеш.
Харолд.
Ти си велик мъж.
Тичаш като бог.
Бях горда с теб. Не ме карай да се срамувам.
Не става въпрос за губенето, Сиб.
Ерик Лидъл е страхотен човек и страхотен бегач.
Става въпрос за мен!
След целият този труд
сега, Бог знае, към какво се стремя.
Да го победиш следващия път.
Сибил, не мога да тичам по-бързо.
Г-н Ейбрахамс!
Мога да ти намеря още два други стадиона.
Чарли Падок.
Калифорнийският снаряд. Най-бързият човек на земята.
Победител, на 100 метра в Олимпийските Игри.
1920-а, Антверп. Време? - 10.3.
Джаксън Шолц.
Ню Йоркската мълния.
Втори, през Олимпийските Игри, 1920-а.
Загубил като погледнал надясно.
Ето финиша. Какво виждаш?
Падок го задминава при лентата?
Този поглед е струвал на Шолц състезанието.
Шолц е най-бързият? - 10.3... 4.
Ерик Лидъл. За него знаеш всичко.
Гледай ги.
Мисли за тях. Дишай с тях.
Искам техните лица да те гледат всеки път когато затвориш очи.
Първо Летящия Шотландец. Това трябва много да боли.
Ерик Лидъл?
Ами, той не е истински проблем.
Велик бегач е. но му трябва още.
Той не е бегач на 100 метра. - Той можеше да ме направи за смях!
О да, бърз е!
Но няма да бяга по-бързо, поне не и в спринта. Той е решителен, смел бегач.
Отдава се всецяло. Копае на дълбоко.
Краткият спринт е игра на нерви.
Прекроен е за нервни. - Много благодаря.
Не, така е. Може да си смел, да ги дразниш, но може и да точиш нерви.
Падок, Шолц и Ерик Лидъл.
Ела тук за малко, г-н Ейбрахамс.
Сега знаеш ли защо загуби оня ден?
Защото бягаше с прекалено много крачки.
Само няколко инча. Ето...
Тези монети са крачките при стоте метра.
Имаш ли още две монети, г-н Ейбрахамс?
Е, ще се намерят все.
Та както казах
прекалено много крачки.
Смърт за спринтьора.
Всяка крачка, която правиш ти зашлевява плесница.
Удря те в гърба.
Така
и така...
и така!
Сега...
Представи си, че бягаш върху горещи тухли.
Няма да оставиш петите си твърде дълго на земята, защото ще изгорят.
Горе, горе, горе, по-леко, по-леко! Леко като перце!
Готови!
Не! Главата не назад, отново!
Направи го на ниво! Отивай и го прави отново!
Това е!
По-бързо, хайде!
Задмини колата! Хайде!
Продължавай, продължавай!
Хайде! Продължавай, хайде!
Ритъм, г-н Ейбрахамс, ритъм!
Трениране, трениране, трениране Само трениране чувам.
Вярваш ли в това, което вършим или не?
Виж Джени, съжалявам.
Закъснях, извинявам се.
Всичко е наред, Ерик. - Виж, казах че съжалявам.
На мен. Не мен си наранил.
Стига с безпокойството ти!
Господ не се чувства пренебрегнат, когато изпусна автобус.
Да, Ерик, изпусна автобус. Но защо?
Ума ти не е вече с нас, синко.
Пълен е само с бягане, стартиране и медали, и крачки.
Пълен е и не може да стоиш спокоен.
Джени!
Не се прояждай сама.
Прояждам се, Ерик.
Страх ме е за теб.
Страх ме е какво може всичко това да ти причини.
Моля, г-н Лидъл. Бихте ли ми дали автограф тук?
Разбира се.
Ще си избереш ли писалка?
Ето, готово. - Благодаря.
Хайде, Джени, да се разходим. Имам нещо да ти кажа.
Гледка и половина, нали, Джени?
Единбург. Ще ми е тъжно да го изоставя.
Решил съм.
Връщам се в Китай.
Мисионерската служба ме прие.
O, толкова се радвам!
Но имам доста бягане преди това.
Джени...
Джени, трябва да разбереш.
Вярвам, че Бог ме е създал с цел
и това е Китай.
Но също ме е направил бърз.
И когато бягам... чувствам Неговото удоволствие.
Да се предам ще означава да Го пренебрегна.
Права си.
Не е просто забавление.
Да спечеля означава да Го почета.
Джени...
Имам способността да направя
всичко това да проработи.
След това следва Париж.
Олимпийските Игри.
Просто не стигам само аз...
Моля те да се грижиш за мисията сама
до тогава.
Ще го направиш ли за мен, Джени?
Анди, загубих го.
Не мога да го достигна.
Ще успееш, стара приятелко. Ще успееш.
Той казва, че трябва да изчисти ума си от мен.
Не може да ме обича и да казва това.
Сиб.
Светът е срещу него или поне така вярва той.
Сега е неговият шанс да се докаже.
Той не вижда нито чува нещо отвъд това, даже теб.
Трудно е знам но трябва да се опиташ да го разбереш.
Защо аз? - Защото той е този когото искаш, нали?
Ами ти?
Също Сталард и Обри?
Вие сте все същите. Шансът е и пред вас.
Да бъдем най-бързи, да, но не най-бързите.
Най-бързият човек някога съществувал.
Никога няма да се науча как да го правя.
Това е безсмъртието.
Просто помисли какво значи това за човек като Харолд.
Ами, за мен цялата тази работа е за забавление. Нямам нужда от това.
"Остави всички грижи настрана" и т. н.
Но за Харолд това е въпрос на живот и смърт.
Така че само мога да чакам? - Страхувам се че да.
И се моли с цяло гърло да спечели!
А ако не успее?
Не трябва да се притесняваш, приятелко.
Никога не съм виждал мъж толкова влюбен като нашия Харолд.
Даже малко завиждам, това е.
О, Анди.
Чадърчето ви, г-це Гордън. - Благодаря ти, Милдред.
Успех тази вечер!
Проклет глупак!
Винаги съм мислел, че само ирландците са късметлии!
Джон, Театър Савой. - Да, сър.
Прекрасно.
Милдред, ще ми донесеш ли спайковете?
Готови, милорд!
Куут, ако разлея и капка - искам да знам.
Докосвай но не разливай, така ли?
Животът си минава, Ейбрахамс.
Животът си минава.
Но този наш стар университет, предлага рядка утеха.
Отвъд всякаква мярка, сър.
Тогава, мога да предположа, че ти би бил силно натъжен да откриеш,
че някакво твое поведение или постъпка са му причинили скръб?
Естествено, сър. Ще бъда дълбоко натъжен.
Добре. Бях сигурен.
Тук в Кеймбридж винаги сме били горди с атлетичната ни храброст.
Вярваме, винаги сме вярвали, че състезанията ни са необходимост
за завършване на образованието на англичанина.
Те създават характера.
Те подхранват куража, честността и водачеството.
Но най-много непокорим дух на лоялност,
другарство и взаимна отговорност.
Ще се съгласите ли? - Да, сър. Естествено.
Страхувам се, че съществува нарастващо подозрение в лоното на университета,
и това го казвам без ни най-малко
да порицавам достиженията ви на които всички се радваме -
че в ентусиазма ви за успех
вие може би сте загубил от погледа си някои от тези идеали.
Мога ли да попитам каква форма приема тази нелоялност, това предателство?
О, чак предателство! - Думата скръб бе употребена.
Тъжно е че използвате личен треньор.
Г-н Мусабини, да.
Той италианец ли е? - От италиански произход, да.
Разбирам. - Но не само от италиански.
Успокоява ме да го чуя. - Наполовина е арабин.
Да приемем ли че сте наели г-н Мусабини на професионална основа?
Сам Мусабини е най-прекрасният, най-напредничавият,
трезво мислещ треньор по атлетика в страната.
За мен е чест да съм достоен за вниманието му.
Въпреки всичко, той е професионалист.
Какъв друг може да бъде? Той е най-добрият.
О, тук, г-н Ейбрахамс, се опасявам, че пътищата ни се разделят.
Разбирате ли, този университет вярва, че пътят на аматьора
е единствения, който може да произведе задоволителни резултати.
Аз съм аматьор.
Но ви тренира професионалист.
Придобили сте отношение на професионалист.
През последната година сте се концентрирали на развиването на своя собствена техника
в безразсъдно преследване на, ако така мога да го кажа, собствена слава.
Политика не много допринасяща за отглеждане на дух на солидарност.
Преди всичко съм от Кеймбридж.
Преди всичко съм англичанин.
Това, което съм постигнал, което съм се стремял да постигна е за семейството,
университета и страната ми.
И съм горчиво обиден от предположението ви.
Целта ви е да спечелите на всяка цена, нали?
На всяка цена, не. Но се стремя да спечеля според правилата.
Може би по-скоро желаете да се правя на джентълмен и да загубя?
Вместо да се правите на търговец, да.
Скъпо момче, подходът ви е бил, ако мога така да го кажа, твърде плебейски.
Вие сте елитът
и от вас се очаква да се държите като такъв.
Благодаря ви, сър
за гостоприемството.
Тази вечер бе много просветляваща.
Лека нощ, сър.
Знаете ли, господа,
вие преследвате победа, както и аз.
Но постигната с явната лекота на богове.
Ваши са старите ценности от игрището на подготвителното училище.
Мамите само себе си.
Вярвам в преследването на съвършенство...
и ще нося бъдещето с мен.
Тук се обажда семитът, аха?
Различен бог.
Различно светилище.
Харолд! Харолд! Вътре сме.
Всички! Ти, Хенри, Анди и аз, всички сме вътре!
Ти 100 и 200, Анди 400 и препятствията.
Хенри "милята", и аз "надбягването с препятствия".
Париж, идваме!
Ерик Лидъл също е избран.
Съперници под един и същ флаг.
Шанс да изравниш, а?
Не мога да чакам.
Добре дошли в Доувър, лорд Бъркънхед.
Лорд Бъркънхед, наистина ли янките са толкова тренирани,
че ще пометат пода с момчетата ни?
Истина е, че американците са сериозно подготвени,
някои биха казали, прекалено сериозно, за да спечелят.
Ние, обаче, чувстваме че по нашия неусложнен начин сме им равностойни.
Сър, мислите ли, че британския тим има шанс
срещу такива американски атлети като Чарли Падок и Джаксън Шолц?
Вие американците имате множество мъже, които се считат за световни победители,
това състезание, обаче, е в Европа, не в екзотичния климат на Съединените Щати
Парижките условия са благоприятни за да бъдем по-енергични,
по-бойни и определено, по-безцеремонни.
Лорд Бъркънхед, не са ли янките толкова тренирани,
че да пометат пода с нашите момчета?
Господа, Ейбрахамс, Лидъл, Линдзи...
За тях имаме такива, които биха дали пари за бягането им.
Ерик!
Санди, не си пропътувал целия този път от Шотландия, само за да ме изпратиш, нали?
Не съм. Изпращам себе си.
Хайде или ще изпуснем кораба!
Хей, г-н Лидъл! Как преценявате шансовете си срещу Ейбрахамс?
Ще дам най-доброто от себе си. По-малко не бих могъл.
Г-н Лидъл, сър!
Какво ще кажете за квалификациите в неделя?
Какво казахте? - В неделя!
Мислите ли, че ще бием американците?
Ето го г-н Ейбрахамс! Ето го!
Г-н Ейбрахамс! - Съжалявам, нямам време...
Здравей, Джереми.
Джилберт и Съливан ще победят. - Благодаря много.
Харолд! - Сибил!
Дойдох да ти пожелая късмет. - Радвам се.
Разбирам, исках да знаеш това.
Ще бъда тук когато се завръщаш.
Побързайте, г-н Ейбрахамс. Отплаваме!
Трябва да вървя. Ще се видим след три седмици.
Довиждане.
Внимавайте в крака си, сър! Искаме да ви закараме там цял.
Кога разбра? - Не чете ли сутрешните вестници?
Квалификациите за 100-те са в неделя след церемонията по откриването.
Полуфиналите и финалите след няколко дни.
Това е само квалификация.
Има ли толкова значение?
Да.
Да. Има.
И колкото и силно да е изкушението
да се развличате с новопридобитите си премени по улиците на Париж -
ако не са прекалено голямо изкушение -
ще ви помоля от името на на Олимпийския Комитет
да запазите шивашките си шедьоври
поне до церемонията по откриването.
Нека ви припомня,
че вие сте избрано малцинство.
Съставлявате това, което без съмнение е
най-мощната атлетична сила, някога напускала тези брегове.
Ще се сблъскате с най-добрите от света -
кафяви и жълти, бели и черни,
млади и пламенни като вас,
с бързоноги пети и силни крайници,
от всяка цивилизована страна по лицето на земята.
Не се съмнявам,
че ще се представите с чест и... отличие.
Успех на всички.
Умът ти вече не е с нас.
Изпълнен е с тичане и стартиране, и медали, и крачки.
Пълен е с това, не може да стоиш спокоен!
Джени, Джени! Не се прояждай!
Прояждам се, Ерик. Плаша се за теб.
Плаша се от всичко, което това може да ти причини.
Знаеш ли кой ден е днес? - Ахъ. Неделя.
Неделята не е за игра на футбол, нали?
Ужасна стъпка предприемаш, Лидъл.
Цяла Британия ще те гледа.
Не знам дали ще разберат.
Не съм сигурен, че аз разбирам.
Не съм сигурен, че и аз разбирам, сър.
Последните три години се посветих на бягането
само за да бъда на този кораб.
Отказах се от ръгбито.
Работата ми страдаше.
И дълбоко нараних някого на когото много държа.
Защото си казах
ако спечеля, печеля за Бога.
И сега стоя тук унищожавайки всичко.
Но трябва.
Да бягам ще бъде против Божия закон.
Грешах.
Мое момче, щом като е така не трябва да бягаш.
Но искам да задържиш за малко огъня, Лидъл.
Остави всичко на мен.
Не казвай нищо. Докато не стигнем до Париж.
Ще приказвам с французите.
Не съм без известни връзки
и сме се били заедно във войната.
Те ни дължат нещичко.
Не разбирам.
Те не са много принципни, жабарите,
но когато се изправят с позиция като твоята,
нищо не се знае.
Може и да успея.
Може и да успея да ги убедя.
Французите ли, сър?
Какво могат да направят те?
Да изместят тази проклета, твоя квалификация, разбира се.
Лека нощ.
Лека нощ, сър.
Бих искал, мамо, да видиш чудесния дух в чужбина, сега, когато напуснахме Англия.
Харолд е на пианото с любимите му Джилберт и Съливан.
Всички се смеем и отпочиваме, приказвайки си за всичко освен бягане.
Тук сме за Британия и го знаем.
Тук съм и за теб, мамо.
Теб и татко. Надявам се да се гордееш.
Няма човек между нас, който
да не е готов да отдаде сърцето си за това, което оставихме зад нас.
"Американските шампиони пристигат в Париж. "
Ето го Падок.
Чарлз Падок.
И Фич. - Боже!
И ето го Шолц.
Да, това е Шолц.
Почти моят ръст...
10.4.
Напълни си чинията, Харолд.
Готови за бой, а!
Чарлз Х. Падок
и Джаксън Шолц
Най-бързите мъже на света.
Давай!
Хайде, повече от това!
Едно, две! Едно, две! Едно, две!
Хайде сега!
Продължавай така, хайде!
Хей, Шолци!
Успех, Анди. - Успех, Хари.
Монти.
Ваше кралско височество, мога ли да ви представя
г-н Том Уотсън, представителят на Нова Зеландия.
Как сте? Доста сте пътували.
От Оксфорд съм, сър. Изпратиха ми писмо.
Казаха ми, че след като съм тук мога да взема участие.
Икономика. Но можете ли да бягате? - Ще опитам, сър.
Такъв трябва да е духът ви. Успех. - Благодаря ви, сър.
Кралско благословение, със сигурност.
Момчето е неоценимо. - Чуйте, чуйте! Хенри V и т. н.!
Протокол, Монти. Протокол.
Той е тук за да ни покаже какво може да се направи, и по-важното, какво не може.
Джаксън Шолц. Как сте?
Аз съм Ерик Лидъл.
Чували сме доста за вас.
Извинете ме.
Опасявах се, че няма да си тук.
Опасявам се, че съм тук, сър.
Чудесно. Добре правиш.
Да те изведа навън за малко?
Уелският Принц иска да се срещне с теб.
Не.
Не. Не, сър.
Няма да е правилно.
Лидъл... та той е бъдещият ти крал.
Отказваш да се здрависаш с него?
Дотам ли достига арогантността ти?
Арогантността ми, сър, достига дотам докъдето изисква съвестта.
Чудесно.
Тогава да се надяваме, че е достатъчно мъдра за да ти даде място за маневри.
Добре, сър.
Прекрасно. Ще те заведа при него.
Ваше кралско височество, мога ли да ви представя г-н Ерик Лидъл?
Удоволствие е за мен, Лидъл. Удоволствие.
Видях ви да играете за Шотландия. Това ме подтисна безкрайно.
Играещ за твоя отбор.
Вярвам, че е така, сър.
Чудесно е да сме от един отбор, най-после.
Чудесно усилие на Линдзи, не мислите ли?
Добре се справи. Наистина. - За нас е пример.
Ерик, може ли да ти представя Негова милост Дукът на Съдърланд.
Президент на нашата Олимпийска Асоциация.
Как сте? - И председателят ни, Лорд Кадоган.
Седни.
Разположи се удобно.
Цигара?
О, не, разбира се. Не пушиш. Нито пиеш.
Такова е и решението на младия човек пред вас, господа.
Лорд Бъркънхед се посъветва с нас относно отношението ви
спрямо участието ви в квалификациите на 100-те метра, г-н Лидъл.
Или по-скоро неучастието ви за да бъда по-точен.
Така е, сър.
Консултирани бяхме също как да постъпим с французите.
Нещо, което не можем да позволим е купата да отиде при жабарите!
Не подлежи на дискусия.
Въпрос на национално достойнство. Което вие като патриот съм сигурен разбирате.
Трябва да отбележа, сър, че почувствах, че това е непрактично предложение.
Защо, проклетнико, не ни каза?
Като атлет оценяваш икономията на усилия.
Исках да бягам и бях отчаян за да опитам каквото и да било друго.
Добре, разбирайки всичко това
решихме да ви поканим за малък разговор
за да видим дали има начин по който можем да помогнем да се разреши проблема.
Има само едно решение.
И то е този млад мъж да промени намерението си и да бяга.
Не казвайте очевидни неща, Кадоган.
Тук сме да потърсим начин по който да помогнем на този млад мъж да достигне това решение.
Страхувам се, че няма начин, сър.
Няма да бягам в неделя и това е окончателно.
Възнамерявах да потвърдя това на лорд Бъркънхед тази вечер,
даже преди да ме поканите пред тази инквизиция.
Не бъдете нагъл.
Наглостта е с тези, които се стремят да повлияят на човек да се откаже от вярванията си.
Напротив, Лидъл. Ние апелираме към вярата ти.
В твоята страна и твоя крал. Твоята лоялност към тях.
Чуйте, чуйте. По мое време, кралят беше първи, после Бог.
И Първата световна война горчиво доказа този възглед.
Господ е създал страните. Господ създава кралете
и правилата според които да управляват.
И тези правила казват, че неделята е Негова.
И аз смятам да я пазя такава.
Г-н Лидъл
Вие сте дете на своя народ ... както съм и аз.
Имаме общо наследство, общи връзки, обща... лоялност.
Има времена когато от нас се иска да правим жертви
в името на тази лоялност,
и без тях съюзът ни не струва.
Според мен, сега за теб
е настъпило точно такова време.
Сър...
Бог знае, че обичам страната си.
Но не мога да направя тази жертва.
Влез!
Ваше кралско височество ... лорд Линдзи.
Ваше височество, Кадоган, господа.
Извинявам се за нахлуване като това.
Факт е, обаче, че съм напълно наясно с дилемата на Ерик.
Чудех се дали ще е прекалено смело да предложа възможно решение.
Направете го.
Да.
Друг ден, друго състезание.
Какво, по дяволите, значи това?
Всъщност е доста просто, сър.
400-те метра. Те са в четвъртък.
Вече получих медала си.
Така че защо да не позволим Ерик да заеме мястото ми на пистата?
Мисля, че това е прекрасна идея.
Можем ли да променим събитията за толкова кратко време?
Това е работа за комитета.
Ние сме комитетът.
Мисля, че това е много добра идея.
Дейвид?
Всички, които са "за" да кажат "ДА".
Да.
Лидъл?
Анди, аз... - Удоволствие е стари приятелю
да те видя да бягаш.
Да.
Добре, решено.
Труден момент, Джордж.
Слава Богу за Линдзи, Мислех че момчето ни е победило.
Той ни победи, Ф. Е.
И слава Богу, че го направи. - Не те разбирам напълно.
Момчето, както го наричаш е истински мъж на принципа,
и истински атлет.
Скоростта му е просто продължение на живота му, на силата му.
Ние се опитвахме да отделим бягането му от самия него.
В името на страната му, да.
Ничия кауза не е достойна за това, Ф. Е.
Особено тази на наранената национална гордост.
"Атлет: Няма да тичам в неделя!"
"Бог преди краля"
"Лидъл напуска кораба. Шотландецът бяга от 100-те метра. Ейбрахамс сам срещу янките. "
Линдзи проправи път за Лидъл.
400 метра за дефектния шотландец.
"Плесницата на фанатизма," казва официален представител.
"Човек на принципа," казва архиепископ.
"Трябва да се гордеем. "
Значи това е Олимпийският стадион. - Това е, Сам.
Толкова добре, като че ли си там?
По-добре е! Оттук виждам като, че не съм персона нон грата.
Да-а.
Тип-топ е, г-н Ейбрахамс. Свършил си отлична работа.
Ако сега не спечелим никога друг път няма да успеем.
Имаш ли всичко, Сам? Всичко, което ти е нужно?
Да.
Всичко от което се нуждаем сега е неделя.
Текстът ми е от Исая, гл. 40-та.
" Ето, "
" народите са като капка от ведро "
" И се считат като ситен прашец на везните. "
"... Всичките народи са като нищо пред Него. "
" Считат се пред Него за по-малко от нищо, "
" да, за празнота! "
"... докарва първенците до нищо, "
" и прави като суета земните съдии. "
" Не знаеш ли? "
" Не си ли чул? "
" че вечният Бог Йехова, "
" създателят на земните краища "
" не отслабва, "
" и не се уморява? "
Младок!
Най-старото противоречие в бизнеса.
Знам, Сам.
" Той дава сила на отслабналите "
" и умножава мощта "
" на немощните. "
" Но ония, които чакат Господа "
" ще обновят силата си. "
" Ще се издигат "
" с крила като орли. "
" Ще тичат "
" и няма да се уморяват, "
" Ще ходят "
" и няма да отслабнат. "
Помниш ли кога за първи път се сблъскахме, стари приятелю?
Споделихме такси, помниш ли?
Накара ме да се чувствам
стар, претоварен, раздразнителен...
Даже по-висш.
Това бе най-кривата сметка в живота ми.
Ти, Обри,
си най-завършеният човек.
Смел си,
състрадателен,
мил.
Удовлетворен човек.
Това е тайната ти.
Удовлетворение.
Аз съм на 24 и никога не съм го познал.
Винаги съм в търсене но даже не знам какво преследвам.
Обри, стари приятелю, уплашен съм.
Сам и аз се трудихме, карахме и разправяхме за това.
Ден и нощ.
Виждал си ни - и си се смял над нас, сигурен съм.
Навън във всякакво време.
Луди.
И за какво?
Бях победен на представянето на 200-те.
След това позволих на Падок да ме надхитри на полуфинала.
Сега, след час, отново ще бъда навън.
Ще издигна очите си и ще погледа надолу по коридора,
четири фута широк и ще имам десет самотни секунди за да оправдая цялото си съществувание.
Ще успея ли, обаче?
Обри, познал съм страха от загубата.
Но сега съм почти твърде уплашен да победя.
Скъпи г-н Ейбрахамс.
Ще трябва да ме извиниш за това че не дойдох да те видя как тичаш,
независимо, че много бих искал.
Както и да е, вярвам и се надявам, че ще победиш
на 100-те метра.
Излез и дай най-доброто от себе си.
И не забравяй,
отпусни се при първата крачка.
Загрей добре
и нека пистолетът да те освободи.
Бих използвал пролетните шест-спайкови обувки.
Късмет.
Искрено твой, Сам Мусабини.
PS. Приеми талисманът.
Баща ми го е носел.
Не съжаляваш ли, Ерик, че не си там долу с тях?
Да-а.
Не се съмнявам въпреки това.
Ваше кралско височество, мога ли да ви представя г-н Бауман от Съединените Щати?
Г-н Бауман
Г-н Мърчисън.
И г-н Уотсън от Нова Зеландия, който вярвам че познавате.
O, да, г-н Уотсън. Как сте? - Много добре, сър.
Добре.
Г-н Падок. - А, г-н Падок.
Вечеря за целият ви тим в моя клуб когато се върнем в Лондон.
Ако вие спечелите, аз плащам, ако Ейбрахамс спечели, вие, става ли?
Сър, току що сключихте сделка.
Дадено.
Успех ви желая. - И на вас, сър.
Г-н Шолц.
И това е нашият Харолд Ейбрахамс.
Късмет, Ейбрахамс. - Благодаря ви, сър.
Направете най-доброто. Само това можем да очакваме.
Успех, Ейбрахамс. - Благодаря ви, сър.
Хайде, Чарли!
Чарли, Чарли, Чарли...!
Главата долу.
Внимавай първата крачка.
Освободи се.
Харолд!
Сине.
Харолд!
Остави го сам. Бедният е изтощен.
Но той спечели! - Точно.
Някой от тези дни, Монти, и ти ще спечелиш.
И ще видиш, че е трудно да се преглътне.
Влез.
Г-жа Ейбрахамс току що звънна, г-це.
Дейли Експрес. От Париж!
Г-н Харолд. Спечелил е!
Тя ми каза да ви предам, че е спечелил!
Много ти благодаря, Бил!
О, след 15 минути се вдига завесата, г-це.
Той успя, сър.
Благодаря ти, Матю.
" Ейбрахамс ликува."
"Атлет от Кийз Колидж печели златото на Игрите. "
Точно както и очаквах.
Да, винаги си се считал за безскрупулен мъж. Корав.
Нещо като самотник, като мен.
Всъщност, ти си мек като вода.
O, да, грижа те е
за нещата, които наистина си струват.
Ако не беше така, нямаше да се приближа и на миля от теб.
Знаеш ли за кого победи днес?
За нас!
Ти и старият Сам Мусабини.
Чаках 30 проклети години този момент.
Харолд!
За мен това значи целият свят, да знаеш.
И ако всичко, което светът може
е да иска да си отиде вкъщи и да си легне, може да върви по дяволите!
Защото го получихме днес,
ти и аз,
и трябва да го пазим.
Така че, сега вземи...
да си ходиш вкъщи при твоето момиче и почни да живееш.
Да?
За Сам Мусабини.
Най-великият треньор на света.
Кажи му. Дай още.
Хайде, Сам. Прибираме се у дома.
Финалът на 200-те метра.
Успех. Не очаквай да се видим преди края на състезанието.
Какъв е този Лидъл? Проблем ли е?
Никакъв. Той е на късите разстояния.
Днес вече е имал две бягания. Ще загине.
Просто карайте с размах, момчета, и гледайте.
След 300 метра и трупното вкочаняване ще го обхване.
Ще му наденеш примката.
Успех, Тейлър.
Внимавай с Лидъл. - Треньорът каза, че не е проблем.
Той има нещо лично за доказване.
Нещо, което хора като тренера никога няма да разберат.
Извини ме!
Джени!
САЩ! САЩ! САЩ!
Казва се в Писанията: "Този, който Ме почита,
и аз ще го почета."
"Успех. Джаксън Шолц. "
И така откъде идва силата
да завършиш състезанието?
От вътре.
Хайде, Лидъл!
Джени,
вярвам, че Бог ме е създал с цел.
Но също ме е направил бърз.
И когато тичам
чувствам удоволствието Му.
Да, Анди. Той се справи.
Какво, стари приятелю?
Той ги надмина всички.
Харолд се ожени за Сибил. Стана изтъкнат деец на Британските атлети. Почина през 1978 г.
Ерик Лидъл, мисионер, почина в окупиран Китай в края на II Св. война. Цяла Шотландия скърбя.
Превод и субтитри: MISHAIKIN